Da Marshall mistet faren, ble han hjemme og tok seg av moren.
Det føltes som om han aldri forlot Minnesota.
- Eriksens hus, Marshall her. - Å, så søtt. Si det igjen.
Det kalles høflighet, idiot.
Hva skjer i New York? Gi meg noe.
Det har skjedd en ting. Det handler om Ted og Zoey.
Som dere husker, møttes jeg og Zoey-
- fordi hun ville hindre rivingen av en bygning jeg skulle erstatte.
Uansett så ble vi venner likevel.
Noe som fører oss til tante Robins middag.
- Jeg trodde at gradene var Celsius. - Ingen fare, vi har pølser.
Og man kan ikke mislykkes med pølser.
Herregud! Det er så godt.
Jeg spiser opp på do.
- Kan noen sende ketsjupen? - Pølsen er ikke i godt hold.
Noen må nok gå ut og kjøpe mer ketsjup.
- Kom igjen, jeg kjøpte vinen. - Det er tomt.
- Ta denne, jeg tar de tre neste. - Det blir ikke noe av.
- Jeg tar de neste 100. - La være.
- Vil du date min sexy kusine? - Jeg fikser ketsjupen.
Det er enten historien din eller et parti alene-Cluedo til.
Etter den kvelden hørte ingen fra Zoey på lenge. Ted ringte henne.
- Hallo? - Får vi treffe deg igjen?
Du skylder meg en date med kusinen din.
Vi savner deg. Men aller mest venter jeg på kusinen din.
- Engst deg ikke, hun er søt. - "Søt" betyr feit.
- Hun er ikke feit. - "Ikke feit" betyr stygg.
Her kommer hun.
Jeg tar tilbake alt. Hun er ekstremt lekker.
- Hei, Zoey. - Ted, dette er kusinen min.
For å være ærlig, husker jeg ikke navnet hennes.
Alltid når historien fortelles, kalles hun bare...
- Lille venn. - Hei, jeg heter Ted.
- Dette er grunnen. - Hun er nydelig.
Varm, intelligent. Bare litt godtroende.
Alt hun sier gjør at man vil si "Lille venn".
Interessant. Vis hva du har.
Huset mitt er så trygt. Husverten har til og med et kamera i dusjen.
Det føles litt merkelig å gi noen personnummeret sitt.
- Men han er en nigeriansk prins. - Lille venn...
Jeg hadde nettopp en kjempebra tv-audition, bak KFC-
-der produsenten jobber i helgene.
- I korthet, jeg skal være med i Lost. - Lille venn...
Jeg vet. Man vil pakke henne inn i et teppe og gi henne te.
Hun er som et lam som trenger vern fra ulvene. Apropos det...
Jeg får ofte mail fra Michelle Obama og iblant av Obama selv.
Lille venn...
Kvelden forløp, og alle gikk hjem. Unntatt Ted og Lille venn.
Jøss, arkitekt. Så fascinerende.
- Underlag er et kjedelig navn. - Og Barney.
Ok, på tide å gå hjem.
Ted, noen ord.
Jeg hater sånt. Hvordan skal vi løse det?
- Hva er det du snakker om? - Det er tydelig. Hun vil ha meg.
- Hva? - Det kalles kroppsspråk.
Husker du da hun tok på armen din og lente seg mot deg?
Da det skjedde, var sugerøret i drinken hennes rettet mot meg.
Et signal blir ikke tydeligere enn det.
Jeg er virkelig lei for det, gutt.
Du har rett. Hun er din, kamerat.
Jeg ville si "knull vettet ut av henne", men noen har gjort det alt.
Bra jobbet. Ted Mosby utnytter ikke hjelpeløse stakkarer.
Grunnen til at jeg ikke gikk hjem med henne, var en annen.
- Han er homse! - Mamma, legg på!
Grunnen til at jeg ikke gikk hjem med henne, var en annen.
Jeg er forelsket i Zoey.
- Herregud... - Herregud!
- Mamma! - Unnskyld.
- Hun er gift. Noen må gripe inn. - Snålt at du tok det opp.
- Hvem har innkalt til inngripen? - Jeg. Det er for min skyld.
- For kaffeånden. Endelig! - Nei, skulderhåret.
La ham forklare... at det handler om at han går med dameur.
Det skyldes at jeg er forelsket i Zoey, men hun er gift. Det må slutte.
- Så grip inn. - Sikker på at det er kjærlighet?
Husker dere ketsjupflasken? Det var ikke hun som mistet den.
Da hun skulle ta den rørte fingrene hennes mine-
- og da visste jeg at dette ikke er vennskap.
Dette er kjærlighet.
- Pyse. - Marcus, det er en privat samtale!
- Hva gjorde pysa da? - Dette er kjærlighet.
Og dette var bestemors klokke.
Jeg har bare én ting å gjøre.
- Avslutte vennskapet med Zoey. - Er ikke det litt hardt?
En singel kan ikke være venn med en gift kvinne om han er forelsket.
Zoey er vår venn også. Ted kan ikke fjerne henne, hun forsvinner ikke.
- Hva skal jeg gjøre? - Skru av, ignorer følelsene dine.
Om hun ber om ketsjup, får hun fikse det selv.
Jeg liker Zoey. Uten henne ville ikke middagen min vært vellykket.
Så skru av følelsene dine.
Ok, jeg skrur dem av.
Og bruk munnvann etter kaffen.
Det ringer på den andre linjen.
- Jeg kjenner ikke igjen nummeret. - Svar ikke, da.
- Nettopp... - Herregud, du er så Minnesota.
- Å la være ville vært uhøflig. - Ja, så ha det!
Eriksens hus, Marshall her. Barney? Hvilket nummer er dette?
Kontanttelefon. For mange gærninger har nummeret mitt, så jeg gjør sånn.
Jeg bruker den, dumper den og skaffer en ny. Som med telefonen.
Robin fortalte om Ted og Zoey.
Hun er en dårlig forteller. Jeg skal fortelle deg.
- Hei, Zoey. - Ted, dette er fetteren min.
- Robins versjon var... - Det var akkurat slik!
Ted prøvde å imponere henne.
Men som vanlig kjedet han buksene på henne.
Bla, bla, bla... jeg er arkitekt. Bla, bla, bla... jeg har ikke dress.
- Bla, bla, bla... - Arkitekt, så fascinerende.
Bla, bla... usammenhengende arkitektanekdote... bla... om en bro...
Sugerør.
Underlag.
Ok, på tide å gå hjem.
Jeg ble med Lille venn hjem.
- Hvem er faren din? - Kan vi droppe den delen?
Ja visst, jeg sammenfatter.
- Det holder på lenge. - Det er slik jeg gjør det.
Neste dag, på vei til jobben, løper jeg på Zoey.
Kusinen din, Lille venn... satan!
Ditt familietre har et par store kokosnøtter.
- Takk. - Vi hadde det kjempegøy i går.
- Men bare hender i morges. - Hun ble ikke med Ted hjem?
Nei, jeg fikk henne. Det var edelt av henne.
Han falt på sverdet, så hun kunne falle på mitt.
For å summere det opp...
Hun klemte meg. Hva handlet det om?
- Zoey er forelsket i Ted. - Marcus!
Hør her. Zoey er forelsket i Ted, men hun er gift.
Hun prøvde å spleise ham med kusinen sin i stedet-
- men klarte ikke å se Ted og Lille venn sammen-
- så Zoey gikk hjem, stukket av kjærlighetens torn.
Men neste morgen, da hun hørte at Ted ikke smakte nektaren hennes-
- foldet gleden hennes seg ut som en blomst om våren.
Jøss! Zoey er forelsket i Ted.
Marshall, jeg kjørte forbi det nye stedet med donuts.
- Vil du ha en donut? - Ja visst.
- Hvor er...? - Vær så god, en donut!
- Hvordan kunne du gå på den? - Ted er forelsket i Zoey.
Og Zoey er forelsket i Ted.
Det funker ikke. Jeg må ringe Ted.
Hei, Ted. Jeg må fortelle deg noe om Zoey.
Jeg må også fortelle noe om Zoey.
Jeg var i nærheten og takker ja til ølen du snart spanderer.
- Vil du ha en øl? - Jeg er så opptatt.
Men jeg har nok tid til en. Før an.
Hele kjøleskapet fullt av ketsjup? Hvordan? Hvordan gikk det til?
Hva er det?
Du, Zoey...
Jeg må fortelle deg noe.
- Vil du ha noe fra Byerly's? - Mamma, legg på!
- Kan du kjøpe Sombreros? - Ja visst.
Marcus, legg på! Legg på, begge to!
Og vi trenger is.
- Fortsett. - Vi kan ikke være venner mer.
Det høres kanskje rart ut, men du må ikke spørre hvorfor.
Oi...
Ok.
Det var alt. Nå er Zoey historie.
Det er Lily, jeg må ta den. Men du er en fin fyr.
Vi hater Ted nå! Legg på, ellers er det slutt på sex-sms.
Ted er en jævla drittsekk!
Pent... Men vær snill mot ham, han brøt nettopp med Zoey.
Jeg vet det, men fortalte han alle detaljene?
Vi kan ikke være venner mer.
Og du kan ikke spørre hvorfor.
- Hvorfor? - Lily hater deg.
Hater du meg?
Hva? Jeg hater deg ikke.
Jeg vet at du lyver, Ted fortalte alt.
Å ja, hva fortalte han deg nøyaktig?
Lily hater deg.
Hun hater deg så mye at det er vanskelig å omgås deg.
Så vi kan ikke være venner.
Å ja, så han... ja.
Det er ingen vits i å skjule det lenger. Jeg hater deg... merr.
Jeg kan ikke tro det. Jeg trodde virkelig at vi var venner.
Jeg kan trenge en venn. Jeg har hatt det tøft i det siste.
- Hvordan tøft? - Jeg vet ikke.
- Du gjorde det rette. - Ikke helt og holdent.
Zoey, vent. Jeg hater deg ikke.
Men vi kan ikke være venner lenger fordi Robin hater deg.
- Og det er Robin på den andre linjen. - Den skal du få ta.
Eriksens residens, Marshall her. Robin, unnskyld min kone, hun bør...
- Jeg sa til Zoey at du hater henne. - Hvorfor trakk du meg inn i dette?
Du har opplevd tragedie. Hun ringer deg ikke.
Herregud, det er den andre linjen.
Det er et ukjent 917-nummer, det er nok Zoey.
- Ikke svar. - Nei, det er uhøflig.
- Du trenger ikke svare. - Jeg må opptre høflig.
- Du fikser det, Marshall. - Snart kommer albuer på bordet...
- Eriksens residens, Marshall her. - Hei, jeg lå med din venn Barney.
Og han la igjen telefonen sin hos meg, i papirkurven.
Jeg gikk gjennom kontaktene hans, for han vil nok ringe meg.
Han sa faktisk at jeg var hans første.
Lille venn...
Lille venn, Zoeys kusine!
- Angående Barney... - Ja, han er så søt.
Hvem er din far?
- Hvem er din far? - Jeg vet ikke.
Han vil nok kontakte faren. Moren hans ga ham adressen.
Jeg skrev et brev og tømte hjertet mitt.
Jeg ga ham nummeret mitt og ba ham ringe meg.
Det har han ikke gjort!
- Lille venn... - Jeg burde ikke vært forbauset.
Han vil tydeligvis ikke ha noe med meg å gjøre.
Hvorfor skulle han ellers la 30 år passere?
Han skammer seg over å ha meg som sønn.
Lille venn, han skammer seg ikke for deg. Han skammer seg over seg selv.
Du klarer deg jo bra uten ham.
Du har et flyselskap, og tre Nobelpriser.
Og du spiller for Yankees.
Fire Nobelpriser.
Fire, det er jo imponerende. Hvor mange har han?
- Bare tre. - Du ser?
Nå som jeg har deg på tråden-
- har du noen anelse om de tøffe tingene Zoey har gått gjennom?
Det kan jeg ikke si noe om.
Bare jeg, Zoey og terapeuten hennes får vite det.
- Jeg er terapeuten hennes. - Ja vel, da så.
Vi har kommet langt i dag. Jeg må slutte nå, ha det.
Mamma! Marcus!
- Hva dreier dette seg egentlig om? - Jeg sa jo det, Lily hater deg.
Jeg tror at du hater meg. Du tåler meg ikke, men tør ikke si det.
Ok. Ja, jeg hater deg.
Kjempebra. Ser du? Var det så vanskelig?
- Zoey! - Kan du i det minste si hvorfor?
Tankene bare maler, jeg trodde...
Jeg vil bare vite hvorfor.
Vi har Ted og Zoey. Ted er forelsket i Zoey.
Zoey vet det ikke. Zoeys kusine ble med Barney hjem.
Zoey ble glad, hva innebærer det?
Zoey er forelsket i Ted! Ted vet det ikke. De er forelsket.
Noe som var ok, om ikke Zoey var gift med Oberst Sennep... kapteinen.
Men nå forteller Lille venn meg...
Vi savner deg. Men mest det med kusinen din.
Ja da, jeg fikser det. Ha det.
Jeg tar den vel, da.
Zoey og kapteinen skal skilles.
- Noe som betyr... - Hjelp meg, Marshall.
Om du ikke ringer de forvirrede ungdommene, gjør jeg det.
Gi meg telefonen.
Hvorfor jeg hater deg? Spøker du?
Du prøver å stoppe min livslange drøm. Det er en grunn.
Du er sta og kranglesyk.
Og hva slags navn er Zoey egentlig?
En forkortelse for Zoseph?
Svar du, jeg har mer etterpå.
Hallo? Hei, Marshall.
Ja, det er jeg.
Ja...
Ha det.
- Hvorfor ringte Marshall deg? - Fortsett.
Du snakker under filmer. Du nyser med hele kroppen.
- Du snakker neppe portugisisk. - Faktum er at...
Du er en viktigper.
Det er nok best at du tar den.
Marshall, får jeg ringe tilbake? Jeg står i gangen med...
Er hun?
Marshall, jeg må legge på.
- De kysser hverandre. - De kysser hverandre!
De kysser hverandre!
Tekst: Lene L. Kjølner www.sdimedia.com